Jason Harris

# Географски координати

Местоположенията на Земята могат да бъдат определени с помощта на сферична координатна система. Географската координатната система е ориентирана спрямо оста на въртене на Земята. Тя определя два ъгъла, измерени от центъра на Земята. Единият ъгъл, наречен географска ширина, измерва ъгъла между всяка точка на повърхността и екватора. Другият ъгъл, наречен географска дължина, измерва ъгъла до произволна точка по протежение на екватора от предварително определена нулева точка на екватора. (Гринуич, Англия е приетата нулева точка на географската дължина в повечето съвременни общества).

Чрез комбиниране на тези два ъгъла може да се посочи всяко място на Земята. Например Балтимор, Мериленд (САЩ) има 39, 3 градуса северна ширина и 76,6 градуса западна дължина. Така, вектор, начертан от центъра на Земята до точка 39, 3 градуса над екватора и 76,6градуса западно от Гринуич, Англия ще премине през Балтимор.

Екваторът очевидно е важна част от тази координатна система; представлява нулевата точка на ъгъла на ширината и е средата на пътя между полюсите. Екваторът е основната - фундаментална равнина на географската координатна система. Всички сферични координатни системи имат такава фундаментална равнина.

Линиите с постоянна ширина се наричат паралели. Те очертават кръгове по повърхността на Земята, но единственият паралел, който е голям кръг, е екваторът (ширина=0 градуса). Линиите с постоянна географска дължина се нарича меридиани. Меридианът, минаващ през Гринуич, е основният меридиан (географска дължина=0 градуса). За разлика от паралелите, всички меридиани са големи кръгове и меридианите не са успоредни един на друг: те се пресичат на северния и южния полюс.

Упражнение:

Каква е географската дължина на Северния полюс? Географската му ширина е 90 градуса на север.

Това е подвеждащ въпрос. Географската дължина е безсмислена на северния полюс (и на южния полюс също). Полюсите има всички географски дължини едновременно.